הפסדת.
אתה הפסדת.
-שוב.
-שנה את רצף הטיסה.
זה מספיק. עצרו. שימו לב.
פריקלס, עצור. אני מתכוון לזה או שאין ממתק.
עד כמה טוב אני מכיר אותך?
סגן בודרי, התייצב בבקשה למחלקת הנדסה.
סגן בודרי להנדסה.
-F ל-E טוב. -בזהירות. האט.
-כן. -זהו זה.
עשינו זאת אתמול.
היי, הנה אתה.
מה? בן האנוש התכוון אליך שוב?
כולנו יודעים שזה רק קנאות טיל, הלא כן?
חשבת פעם על חבר אמיתי?
את מתכוונת האם אני נהנית להיות אומללה?
לא, תודה. אני אשאר עם השימפנזות שלי.
היי.
-אני מלמד אותו. -לא, אתה מתגרה בו.
הוא קוף חדשני ביותר. הוא יכול להתמודד עם זה.
כשאתה מתסכל אותם, הם מאבדים את הריכוז. הם נעשים מבולבלים, אפילו אלימים.
היי, ברכות, פריקלס. אתה הולך להיות אבא'לה.
חשבתי שראיתי חיוך מעושה על פניה.
למעשה, הנקבה היא התוקפנית.
היי, ליאו. יש לך גלויה.
ליאו! ליאו!
ליאו, עברו שנתיים. מתי תשוב הביתה? אנו מתגעגעים אלי!
אל תחזור הביתה מהר מדי. אני מאד נהנה מהדירה הזו.
-לא! אנחנו מתגעגעים אליך! -הם נותנים לך לטוס כבר?
-לא. -השימפנזות עושות את כל העבודה?
היי, ליאו, מתי תעשה כבר ההתחייבות הזו? אתה...
קפטן דיוידסון, מתייצב לגשר.
-מצאנו את זה. -זה נע כמו סערה.
זה מה שזה. זו סערה אלקטרומגנטית.
-כל השעונים הדיגיטלים נעצרו. -זה יפיפה.
כן, גם השמש עד שמתקרבים אליה מדי.
זה מוזר. אני קולט דפוסי תדר.
תעלה אותם.
אני מקבל את כל התקשורת האלקטרונית מכדור הארץ יחד.
הסערה בוודאי מחזירה אותם אלינו.
בסדר, להתחיל לעבוד. נתחיל לעבור דרך הליבה המרכזית.
קחו קרינה התחלתית, קריאות על קרני גמא. הכינו את הקוף.
סלח לי, אדוני, אני מקווה שלא אכפת לך שאני אומר זאת, אבל זה בזבוז זמן.
יש נהלי הפעלה רגילים...
אני מודע מאד לנהלים אבל אם נעבור את כולם, זה יוכל להיעלם.
אין טיסות מאויישות. נתחיל בשליחת קוף.
אם זה בטוח, נדבר על טייס. בסדר הזה!
צריך שם מישהו שיכול לחשוב. למה שלא תיתן לי לעשות את עבודתי?
הוא הקנרית שמכניסים למכרה הפחם כדי לבדוק אם יש גז.
-הקוף שלך ישוגר ב-16:00.
בסדר, אתה פשוט תעקוב אחר הרצף שלך ותחזור הביתה.
-מבין? הביתה.
היכונו. אלפהפוד ישוגר בעוד 30 שניות.
שרטט תרשים למסלולו אל לב הסערה.
בסדר, פריקלס, התחל רצף אחד.
-הפעל מערכת קריאות.
התנעה.
עשו שיתחיל לקחת קריאות היקפיות.
מה השתבש?
-הוא מחוץ למסלול. -הינעל עליו.
הוא אינו יכול להשיב.
הדלק אותו שוב.
לא יכול.
הוא נעלם.
הוא מאומן לחזור חזרה אל האוברון.
אתה חושב שהוא עדיין בחיים?
-אדוני... -לעת עתה פשוט יושבים ומחכים.
אני הולך להריץ מספר רצפים בדלטהפוד.
אנסה להבין מה הוא עשה לא נכון.
האות נחלש.
הישאר איתו. הוא בוודאי נכנס לפאניקה.
לא, הוא יעשה מה שהוא אומן לעשות, לחזור לאוברון.
-הוא ירד ממסלול הטיסה. אני לא יכול להחזיק בו. -בסדר, זהו. הוא אבד.
-רוצה לשלוח שימפנזה אחרת? -לא, זה מסוכן מדי.
אני לא מאבד עוד פוד. כבה הפעלות שיגור.
אדוני? דלטהפוד שוגר.
דלטהפוד! טיסתך אינה מאושרת.
-הולך למצוא את השימפנזה שלי. -החזר את הדבר הזה חזרה מיד.
חזור לבסיס!
לעולם אל תשלח קוף לעשות עבודה של אדם.
אוברון, אני רואה את אלפהפוד. עבור.
אוברון, חזור.
אוברון, ענו!
אני קולט אות מצוקה.
אלפהפוד?
-אני לא יודע. זה די חזק. -העלה את זה.
-מצוקה!
מצוקה! ענו, הדרכה! מבקש הוראות!
אנו נופלים! ענו! מצוקה!
-דלטהפוד, בטל.
-לא! ל-ל-לא!
זה הסתכל עלי.
הייא! הייא!
-הייא! -בני אדם מסריחים!
-אתם חבר'ה מסריחים!
הסכינים מושחזים.
חרבות וסכינים מושחזים כאן.
היי, היכן אני?
מה זה המקום הזה?
פירות טריים! פירות טריים!
אננסים, בננות, פלאנטיינים (=סוג של בננות)!
פירות טריים!
הנה, אני פתוח. היכנס. הנה!
הבנת! כדרר את למטה! יריה נקיה! קח אותה!
-פנו דרך! פנו את הדרך!
תפסו את בני האדם!
ברח מכאן!
חבר'ה, אתם מסריחים!
תפסו את בני האדם! -קחו את זה!
הו, זה היה טוב!
כן! ברח מפה! בני אדם מטומטמים!
עצור!
מי אמר לך שאתה יכול לזרוק אבנים על בני אדם?
-אבא שלי. -באמת?
הוא טועה, טועה מאד. תוכל לומר לו בשמי את דברי.
חובב בני אדם!
בוא נלך!
הייא!
וואו! פתח את זה!
מה? אתה מנסה לגרום לי לפשוט רגל?
בסדר, אלו הם הסקאנקיסט,
סקאביסט, בני האדם הסאקזיאסטים ביותר שראיתי מעולם.
בוודאי יצאתי מדעתי... יצאתי מדעתי...
אני כנראה מדמיין הכל.
בסדר! הוציאו אותם! ונקו אותם! מהר, מהר!
בואו נלך. המשיכו לזוז. זוז.
קדימה! מהר יותר. צא משם.
מהר יותר! בוא נלך.
גברים בשמאל. נשים בימין בבקשה. ככה.
אל תפחדו.
קדימה.
מאד נוגע ללב, באמת. אני לא יכול לראות בגלל הדמעות בעיני.
קדימה. לזה יש... מלא כינים.
-מהר. -כן, הו, הו.
בדוק את השיניים של הקטן הזה שם. כן. נחמד.
השארו מאחור. אחורה!
היכנסו לשם!
זוזו! גם אתה.
-לבשו כפפות כשאתם מתמודדים עם בני האדם.
אתה מתרכך, לימבו. אתה בדרך כלל מוציא איזה איבר.
או, כן, גנרל. זה נכון.
אבל, לצערי, הם שווים יותר שלמים.
שים עין על זה.
-הוא בעל מזג רע.
האם אלו הם שפשטו על הפרדסים, אדוני?
אני מכיר תרופה ארצית ישנה שלעולם לא איכזבה.
קודם, מוציאים את הקרביים לאדם אחד, וקושרים את הגוף.
הסיעה לזכויות בני האדם כבר מציקים לי.
עושי טוב. מי צריך אותם?
אני מתכוון, אני בעד חופש דיבור, כל עוד פיותיהם סגורים.
הבטחתי לאחייניתי חיית מחמד ליום הולדתה.
מצוין. הו, הקטנים שבהם הם חיות מחמד נפלאות.
תהיה בטוח שאתה נפטר ממנו עד בגרות.
דבר אחד שאתה לא רוצה בביתך, זה בן- עשרה אנושי.
-נכון.
-בחרי את מי שאת רוצה, מותק.
את זה.
האין היא יפיפיה...
א-אני אביא לך אותו, אדוני.
ויש לי קולר חדש ויפה,
במיוחד בשבילך.
מחמאות על הבית.
אתה מסריח מבני אדם.
זה מגעיל, הדרך בה אתה מטפל בבני אדם.
התנהג אלינו כמו אליהם.
ארי, בוא נלך.
בוא נסמן אותם! יש לי פקודות למלא!
-לא! -שקט!
הו, לא, לא אתה שוב.
אתה מכיר אותי. לא יכול לעמוד בצד בזמן שבני אדם
ננהגים בעוול, מעונים, מוטלים עם מומים.
הסיבה היחידה שאני סובל את השטויות שלך היא אביך!
היי, אם אתה רוצה שאעצור, תן לי את עסקך המלוכלך.
היי, אני עושה את העבודה שאף אחד אחר לא רוצה.
חוץ מזה, אני לא רואה שאף אחד מכם, יפיי נפש
מבלים את כל היום עם החיות המסוכנות, מלוכלכות, מטומטמות.
ניתן ללמדם לחיות עמנו כשווים, ואני מתכוון להוכיח זאת.
אל תעשה זאת. אל תעשה זאת.
-ל תעשה...
-הישאר מאחור.
טוב, הנה לכם ההוכחה.
כעת עלי להמית אותו.
עזרו לי. בבקשה.
בבקשה. עזרו לי.
אתם עושים לי כזה כאב ראש.
אני לא זקוק להחמרה הזו.
מכור אותו לי.
אתה משוגע? הוא פראי. שניהם פראיים.
-אם כך אקנה את שניהם. -כעת, זה יהיה יקר.
זה יהיה מאד מאד יקר.
אני בטוח שנוכל, אתה יודע, להגיע לעסקה.
-לא?
מסור אותם לביתי.
סימוס, עזור לי.
-עמוד כשאדונך נכנס.
בני אנוש פראיים בביתי?
שונה? איך הוא יכול להיות שונה? לא ניתן להבדיל בינהם.
-אורחי הגיעו.
החזק את האכזריים מחוץ לטווח הראייה.
ובמיוחד מזו של גנרל ת'אד!
וכדאי שתהיה נחמד אליו!
ורחוץ את יחדיך לפני ארוחת הערב.
-סנאטור נאדו, ערב טוב.
יקירי, אתה נראה נחמד.
תודה לך, אבל אני חווה יום קשה למראה.
ובכל זאת היא מבלה חזות מוצלחת.
ואני שווה כל אגורה. -[צוחק:] הא, הא.
-היית רוצה להתרענן?
אנחנו בסדר.
איך לעזאזל הקופים הללו הגיעו למצב כזה?
באיזו אופן אחר הם היו? -הם היו מתחננים למתנה ממני.
מאיזה שבט אתה?
חיל האויר של ארה"ב. אני חוזר אליו.
סיים את עבודתך.
בבקשה, כולם לשבת.
איך היה?
-משעמם. -אני מוצא את זה מרגיע
להיות רחוק מהפראנטיקפייס של העיר.
רציתי לצאת החוצה, אבל אין מקום לצאת אליו.
שום דבר מלבד עצים וסלעים.
-כל מה שעשית היה לנמנם. -בדיוק.
זמן מועט הרחק מפוליטיקה הוא בדיוק מה שנשמה עייפה כשלי צריכה.
אה, נהגנו לאבד את עצמנו...
למשך ימים ביערות הגשם כשהינו צעירים.
כעת אני בקושי מסוגל לטפס על עץ.
נדוש אך נכון, נעורים מבוזבזת על הצעירים.
הו, איך הפכתי כל כך זקן כל כך מהר?
לגור עם בתך, סנאטור, יזקן כל קוף במהרה.
היית זר בביתנו לזמן רב.
אני מתנצל על איחורי, סנאטור.
הפסקתי לראות את אבי.
-איך חברי הותיק מסתדר? -מדרדר, אני חושש.
הייתי רוצה לבלות עוד זמן איתו, אבל אלו ימים דאוגים.
בני האדם שורצים במושבות.
כן, כי ערינו נפלשות על הרגליהם.
הם מתרבים מהר מדי בזמן שאנחנו גודלים בעדינות בשפע שלנו.
אפילו עכשיו הם עולים עלינו במספר: ארבע לאחד.
למה הממשלה לא יכולה פשוט לעקר את כולם?
המחיר הוא המונע.
למרות שהמדענים שלנו סיפרו לי
שבני האדם האלו נושאים מחלות קשות.
איך אנחנו יודעים זאת?
הצבא שורף את הגופות לפני שהן נבדקות.
אבא?
כן.
מתישהו אולי...
בית הנבחרים מרגיש שאולי הצבא היה מעט מוגזם.
דגילה בקיצוניות בהגנה של הקופים אינה פשיעה, סנאטור.
רעיונותיך מאיימים על השגשוג שלנו.
הבעיות האנושיות לא ניתנות לפתירה בזריקת כסף כך סתם.
הממשלה ניסתה זאת פעם.
כל שקיבלנו היתה מדינה רווחת שכמעט פשטה את רגלנו.
אני חושב שהעיר מכילה מספיק מגוון שאוכל לטפל.
הבט. הבט בלבוש הזה. זה הוכן בידי אחד מבני האדם שלי.
אתה יכול להתכחש למיומנות?
האין זה ברור שהם מסוגלים לתרבות אמיתית משלהם?
כל דבר בתרבות האנושית מתבצע "מתחת למותניים".
השתחוו עם ראשיכם!
אנו מודים לך, סימוס, על פירות אדמתינו.
ברך אותנו, אבינו הקדוש, שיצר את כל הקופים בצלמו.
החש את היום בו תחזור ותביא שלום לילדנו. Hasten the day when you will return
-אמן. -אמן.
מיד תאמר לנו שלחיות האלו יש נשמה.
כמובן שיש להם.
בת הסאנטור מפלרטט עם מחלל הקדוש.
יש נשמה שם?
-יש לך מגבת?
איבדתי את התאבון שלי.
אין לי סבלנות סועדי חברה. באתי כדי לראותך.
כמה מתוק. ביזבזת את זמנך.
רגשותי לא השתנו.
עדיין אכפת לי ממך.
אכפת לך רק מהשפעת אבי... ומהשאיפות האישיות שלך.
אני יודע על הצרות שגרמת היום. אני יכול לגרום למעצרך.
הייתי עושה זאת שוב.
אתה חש כל כך לבני האנוש האלו,
ועדיין לא מרגיש דבר אלי.
רק רגע, אדוני.
מה קרה?
-מצאנו משהו. -מה?
אנחנו חושבים שכדאי שתראה את זה.
יש עוצר לבני האדם.
אם הם רואים אותך ברחוב בלילה, הם הורגים אותך מיד.
אתה תשאר פה, אתה כבר מת.
תוכל להוביל אותי בחזרה אל המקום בו תפרסת אותנו?
לא בלי משפחתי.
הנה. שם ראיתי את זה.
המשך.
משהו נפל מהשמים עם כנפיים של אש.
היה קול רועם, והאדמה עצמה רעדה.
בטוח שלא חלמת זאת?
זה לא היה חלום, אדוני. ראה.
-סיפרת לאף אחד בקשר לזה? -לא אדוני.
ידענו שעלינו לבוא ישר אליך.
עשיתם את הדבר הנכון בדיוק.
אתה מריח את זה?
אל תתחיל עכשיו. אנחנו לא בתפקיד.
ואני גווע ברעב.
אתה פצוע.
איך התחמקת?
-מי אתה? -מישהו שמנסה לצאת מפה.
היא הבטיחה להראות לי את הדרף חזרה לאיפה שתפסו אותי.
-זה אחד מביתהם האנושיים.
-ששש. -הוא חושב שהוא טוב מאיתנו. הוא חושב שהוא קוף למחצה.
היי!
נלך ביחד!
לילה טוב, ילדה קטנה.
אתה תלך בדרך הזו. את תלך בזו. השאר, בואו איתי!
שלחו חוליה לשער הצפוני. מהרו!
חכו. מישהו בא.
מזלך שמצאתי אותך לפניהם. אתה מוקף.
בוא. בחזרה לבית. אני יכול להסביר להם.
-אנחנו יודעים איך קופים מסבירים. -יש דרך אחרת ליציאה מהעיר?
אל תתערבו עם בני האדם האלו.
למה עזרת לי?
הא? למה שתיקח את הסיכון?
אני... כי...
אתה... יוצא דופן.
הראה לי את הדרך החוצה, אני מבטיח שאראה לך משהו...
זה ישנה את עולמך לתמיד.
בטח בי.
כשהייתי קטן, אני.. היתי מתגנב מחוץ לכותלי העיר...
היכן... שאף אחד לא יכל למצוא אותי.
אם ניתפס, אפילו אביך לא יוכל להגן עלינו.
בטח בי.
מה איתה?
ילד אנושי לא יוכל לשרוד את המסע.
בון יכול לקחת אותה. קח אותה והחבא אותה בבית.
בדוק כל בית.
-ראית בני אדם כלשהם? -לא.
מהר.
-אבא... -אל תדאג. אני אהיה ממש לצדך.
קדימה.
לא!
עצרו!
איפה בני האדם האחרים?
דרך התעלות. הם לא יכלו להתרחק.
כשתמצאו אותם, הרגו את כולם.
חוץ מעושה הצרות. אני רוצה לדבר איתו לפני שהוא מת.
-הם לקחו אותה? -היא עוזרת להם.
ראיתי אותה בעצמי.
לא היתה לה ברירה. הם איימו על חייה.
אני אמסור את ההודעה לבית הנבחרים בעצמי.
הם יבקשו את עזרתי.
-הם חלשים בלעדיך, אדוני.
-אביך היה אדם אמיץ. -מה אתה יודע על אבי?
תן לי ללכת.
איני יכול עכשיו.
כאן אני נחתתי.
-מה עשית? -לא, המבערים האחוריים שלי.
הוא יסביר הכל לבטח.
אין דרך להסביר את מה שאינו קיים.
קופיפים מדברים לא קיימים.
קופים.
קופיפים הם הרבה יותר נמוך בסולם ההתפתחותי,
-ממש מעל בני האדם.
הרגע, טוב?
-מה הבעיה?
קופים פוחדים מהמים. הם לא יכולים לשחות.
-אנחנו טובעים. -לכן אנחנו מתפללים מדי יום לגשם.
כמה זמן בן אדם יכול להחזיק את נשימתו מתחת למים?
חשבתי שאתם פוחדים מהמים.
שני קופיפים מתים...
קופים... קופים הם בתחתית.
מישהו אחר יודע שאתם פה.
-מה זה? -זה שליח.
מחזיק בתדר פתוח עם הספינה שלי כדי שאוכל לדבר איתם.
מה, הוא מדבר?
-עם גלי רדיו. -קוסמות.
זו לא קוסמות. זה מדע.
יש לי קשר. אלוהים, הם כבר כאן.
הם בוודאי מחכים לי.
לשליח יש להבה מתבייתת שתוביל אותנו אליהם.
הם בשליטה עכשיו. אנחנו הגורילה בת ה-365 ק"ג.
מי אתם?
קפטן ליאו דיוידסון, טייס בחיל האויר האמריקאי.
-אני בא מכוכב בשם כדור הארץ. -הקופים שלך מרשים לך לטוס?
הקופים שלנו חיים בגני חיות. הם עושים מה שאנחנו אומרים להם.
אני חושב שכדאי לקרוא לזה טריטוריה עוינת.
יש לנו בדיוק 36 שעות עד לפגישה עם חברי, ואני מחוץ לסיוט הזה.
מה קורה לנו? לאן אנחנו הולכים?
אתם לא הולכים לשום מקום. זה עדיין שייך לי.
קח את זה בקלות, בחור קטן.
אני לא הולך לפגוע בך.
לא אפגע ברכושי הפרטי.
אבל בשבילך אני אחרוג.
היי, שום נזק נגרם. בוא הנה, ילד.
בוא הנה.
לא נפגעתי, נכון?
אתה צעיר. הו-הו-הו.
הילדים הללו, הם קופצים ישר בחזרה.
שחק אותה מת.
-הרוג אותם. -מחליף עבדים.
-ששש. ששש.
אתה הורג אותו, ורק תרד לרמה שלו.
בדיוק.
היא ממש חכמה.
אתה יודע, שמעתי אותה מדברת על קופים ובני אדם...
נפרדים אך שווים, כולם לאחד.
או משהו כזה, כן?
תראה, מה שזה לא יהיה, א-אני מסכים עם זה לחלוטין.
האין כולנו יכולים פשוט להסתדר?
אני כנראה רק מפריעה בדרך עכשיו.
-הוא יוביל אותם אלינו. -ואז נהפוך אותו לאורחנו.
חיפתו אותו.
אח! הדברים האלו כואבים.
-מה לעזאזל אתה עושה? -אתה יכול להשתמש בזה נגדנו.
-לא ארשה זאת. -מי ימציא כזה דבר איום?
-הדבר הזה היה אמור להחזיק אותנו בחיים. -טוב לנו יותר בלעדיו.
-למה אתה מתכוון, "לנו"? -אתה חייב להיות כל כך קשה?
למה אני לא מתנהג יותר כמו עבד?
-לא לזה התכוונתי. -שתוק!
זה תקף לכל הזנים.
אם הייתי חושב שבני האדם האלו מסוגלים לחטוף את בתי...
אל תאשים את עצמך, סנאטור.
משפחתך, מעל לכל, היתה רחומה כלפי בני האדם.
-ראה איך הם גמלו לך. -אתה לא יכול למצוא אותה?
אם תתיר את ידי.
מה אתה רוצה?
הכרז על משטר צבאי.
תן לי כוח מוחלט...
לטהר את הכוכב הזה מבני אדם אחת ולתמיד.
עכשיו זה לא זמן להיות ביישני או הססני.
אני היחיד שיכול להחזיר את בתך לך בחיים.
הוא לא בעיר.
לא הערכנו נכון את בן האדם הזה.
אני אפגע בו בעצמי.
אביך שלח אותי למצוא אותך. אתה חייב לבוא מהר.
הזהר את עמדת החוץ. אל תתן לבני האדם לעבור.
אני מבין, אדוני.
לחוד מאבי, אני סומך עליך הכי הרבה.
איננו רק חיילים.
אנחנו חברים. אני סומך עליך.
כן, אדוני.
-כל כך הרבה שאלות לשאול. -גם לי.
גני החיות עליהם אתם מדבר, מה הם? זו מילה לא ידועה.
-גני חיות הם איפה שתוכל למצוא את הקופים האחרונים שלנו. -מה קרה להם?
נעלמו. אחרי שכרתנו את היערות שלהם,
אלו ששרדו...
ננעלו בכלובים לשעשוע...
או שמשומשים לניסויים מדעיים.
-זה נורא. -אנחנו עושים הרבה יותר גרוע למין שלנו.
אני לא מבין. אתם נראים כבעלי אינטיליגנציה רבה כל כך.
כן, אנחנו די חכמים.
ככל שאנו נעשים חכמים יותר, כך עולמנו נהיה מסוכן יותר.
המממ. ידעתי זאת. אתה רגיש.
-זו תכונה לא נפוצה אצל זכר.
למה הקופים שלכם לא מתנגדים לדרך בה אתם נוהגים בהם?
הקופים שלנו לא יכולים לדבר.
אולי הם בוחרים לא לדבר בגלל הדרך בה אתם מתייחסים להם.
קופים בכלובים. בטח.
אבא.
אין לי זמן רב.
ספר לי... על בני האדם האלו...
שמטרידים אותך.
אני אתפוס אותו בקושי קל.
לא. אתה לא מספר לי הכל.
אתה מאמין שהוא לא יליד העולם הזה.
האם הוא הצטרף?
כן.
עוד יבואו בחיפוש אחריו.
איך אתה יכול לדעת?
יש לי משהו לומר לך...
משהו שאבי אמר לי...
ואביו אמר לו...
יחד עם הייחוס שלנו לסימוס.
בזמן שלפני הזמן,
אנחנו היינו העבדים...
ובני האדם... היו השליטים.
בלתי אפשרי.
מה שאתה מחזיק בידך הוא הוכחה לכוח שלהם...
כוח ההמצאה שלהם, כוח הטכנולוגיה שלהם.
נגד זה, כוחנו לא שווה דבר.
לזה יש כוח של אלף חניתות.
אני מזהיר אותך,
התחכום שלהם הולך יחד עם האכזריות שלהם.
אף יצור...
אתה חייב למצוא את בן האדם הזה מהר.
אל תתן לו להגיע לקאלימה.
האיזור האסור?
לעזאזל איתם.
אני אעצור אותו, אבא.
לעזאזל איתם. שילכו כולם לעזאזל!
מה זה?
הקופים שמים אותם איפה שלא רוצים שנלך לשם.